Ned med jer!
Jeg beklager dybt forstyrrelsen.
Hvis I tager det roligt, slipper alle levende herfra.
Vi er her kun for at hente pigen.
Smid våbnene, Roger Barlow.
I dag...
... bliver hun min.
Jeg taler til en død mand. Det ved du godt, ikke?
Hvis jeg ikke kan få hende...
Nej!
Nu skal vi se på nogle gamle malerier.
"Den ensomme pige" blev malet af Marcel de Robert i 1873.
Pigen på maleriet er kunstnerens datter.
Brugen af korte penselstrøg og brudt lys gør maleriet -
- til et godt eksempel på en kort periode -
- kaldet den nordfranske naturalisme.
Den nordfranske naturalisme.
Jeg vil ikke forstyrre, men jeg kan forklare yderligere. Må jeg?
For det første blev "Den ensomme pige" malet i 1875, ikke 1873.
Og pigen er ikke kunstnerens datter, men hans kones niece.
Og maleriet hører til i en gren af den nordfranske naturalisme.
Post-naturalismen. Et af kun tre fuldendte værker.
Det vidste jeg godt.
Det er kendetegnet ved den raffinerede brug af tone -
- til at skabe et billede af desperat længsel og lidenskab.
Når man ser på hende, og den måde lyset stråler i hendes ansigt på, -
- kan man ikke lade være med at tænke på, hvad hun søger.
Kan jeg gøre noget for hende?
Tak skal De have. Det var lidt af en oplevelse, ikke?
Hun ser lidt tyk ud.
- Nå, Roger, hvordan var din dag? - God. Og din?
Min? Den var bedre end god.
Jeg har jo haft mandag og onsdag i Margies butik.
Margie ville have en om torsdagen, og hvem tror du, hun ringede til?
Er det den suppe, vi plejer at få?
- Kylling med nudler. - Det samme mærke?
- Det var udsolgt. Er den dårlig? - Nej, bare anderledes.
I dag havde jeg syv gange farve og seks permanenter. Min rekord.
Nudlerne klistrer sammen i den her.
Jeg har fået flere drikkepenge i dag end på nogen onsdag.
- Jeg var så nervøs, da jeg gik hjem. - Forbrydere kan fornemme frygt.
Bare ingen fornemmede mig i dag. Jeg var nervøs.
Hver lille smule bringer os tættere på Florida.
Vores ferie, Roger.
Jeg ved, du går op i dit arbejde, og det er alle tiders, -
- men du trænger til en ferie.
Et sted, hvor der er varmt, og du kan slappe af.
- En vagt kan ikke slappe af. - Det tror jeg nu nok.
Monsieur Barlow, De skulle holde ferie.
Mr. Barlow, du skal holde ferie. Kom nu af sted.
Snup en sodavand.
Hold øje med børnene. De vil gerne røre.
Hvis de kommer for tæt på... Man skal holde øje med dem.
Der er styr på det.
Se årvågen ud. Bossen er lige kommet.
Følg med mig.
- Hvad laver de? - Har du ikke hørt det?
Følger du ikke med?
Udstillingen skal være pågående.
Den skal sige: "Jeg er ligeglad med, hvad I mener. Jeg er smuk."
"Mig vender man ikke ryggen til." Det her område...
... er perfekt til afføringsskulpturerne.
Overetagen er perfekt til serien af dyregenitalier.
I den nordlige ende af gangen... Kan jeg hjælpe dig?
Jeg har lige hørt, at De overvejer at flytte "Den ensomme pige".
Er det rigtigt?
- Hvem er det? - Det er Barlow. Sikkerhedsvagt.
Vi overvejer ikke at flytte udstillingen.
Vi flytter udstillingen.
Et galleri i København kom med et tilbud, og vi slog til.
Hvorfor Danmark? Hvorfor så langt væk?
Jeg beklager, at vi ikke spurgte Dem.
Besøgende vil blive mødt af en række spiraler...
Den pokkers nye kurator.
Vi har haft den udstilling i 30 år...
Den skal være der.
- Har du haft alpehue på igen? - Nej.
Du får et mærke i panden og uglet hår i nakken.
Jeg ved, du godt kan lide at have den på, når du læser i dine kunstbøger.
Det giver ikke mening. Folk er vilde med de malerier.
Måske vil de synes om den nye udstilling.
Roger, måske skulle du gå på pension. Du har været meget længe på museet.
Jeg kan ikke gå på pension, Rose. Hvad skulle jeg så stille op?
Du ville jo ikke være alene, men sammen med mig.
Vi kan flytte ud af byen til et sted, hvor der er varmt.
Jeg ved ikke rigtigt.
- Bob. - Hej, Roger.
Har du overvejet at flytte til Danmark?
Det tror jeg ikke, min kone går med til.
Hvad med dig?
Jeg har undersøgt det.
Det virker bare forkert.
At stå der dag efter dag, år efter år...
Og så siger de, at hun forsvinder. Sådan uden videre.
Ved du hvad? Vi behøver ikke lade dem rejse.
Hvis vi mener det, kan vi gøre dem til vores.
- Hvad mener du? - Hvad tror du, jeg mener?
Et øjeblik troede jeg, du mente, vi skulle stjæle dem.
- Og hvis jeg gør det? - Vi skal forhindre forbrydelser.
Er det ikke en forbrydelse? Ved du, hvor langt der er til Danmark?
Det ved jeg nu ikke. Charlie...
Vi er ikke tyve. Og desuden... os to...
Hvordan skulle vi gøre det?
Jeg skulle ikke have nævnt det. Jeg må gå.
Jeg har noget, jeg skal.
- Tak for mælken. - Det var så lidt.
Malerierne.
Stjæle malerierne.
- Hej. - Charles.
- Har du tænkt over det? - Nej.
Måske lidt. Hvorfor?
Må jeg vise dig noget?
For ni måneder siden begyndte de at gennemse nattens bånd -
- for at holde øje med, at vagterne ikke dovner den.
Jeg meldte mig til det for at tjene lidt ekstra.
- Hej, Tommy. - Hej med jer.
Han hedder George McLendon. Han har været vagt i 12 år.
Han har nattevagten to gange om ugen.
Statuen, han kigger på, hedder "Bronzekrigeren". Ukendt kunstner.
En levende og udsøgt hyldest af mandekroppen.
Den nøgne mandekrop.
Der er han.
- Undskyld mig. Hej, hvordan går det? - Godt. Hvad kan jeg hjælpe jer med?
Jeg hedder Roger Barlow, og det er Charles Peterson.
- Vi arbejder på museet. - Jeg har set jer.
Nå, men...
Men...
Hvad?
Du er med på båndene.
Og hvad så?
- Gudfader. Taxi! - George, det er ikke, som du tror.
George, hør nu på os.
Jeg ved ikke, hvad I tror, I så, men jeg er lykkelig gift.
Vi vil ikke dømme dig. Vi vil bare snakke om statuen.
Vi vil bare snakke.
- Ved I, de flytter udstillingen? - Det er derfor, vi er her.
Skal vi gå et sted hen?
Kaffebaren?
Ved I, hvor langt væk Danmark ligger?
- Det ligger virkelig langt væk. - Det er et rigtig svært sprog.
Du skal ikke tage dig af rodet.
Vi har ikke ret mange gæster.
Det gør ikke noget. Har du selv malet de her?
Jeg kan efterhånden male det efter hukommelsen.
Håndtegningen på den konvolut gjorde jeg færdig i morges.
- De er fantastiske. - Tak.
Det må være George.
- Hej, George. - Charles.
- Roger. - Hej, George.
Jeg håber, det var let at finde vej. Hold øje med, hvor du går. Kattene.
- Hvor er modellen? - Herhenne.
Altså, Matisse.
Slemme kat.
Det er den bedste model, jeg kunne lave til os.
Det er hovedindgangen, indgangene mod nord og syd.
I kender det jo.
Nordindgangen er nok bedst.
Den ligger stille og isoleret, så vi ikke bliver set.
Døren har en elektronisk sikkerhedslås, -
- og der er kun én vagt.
Vagten må gå på toilettet to gange fem minutter i løbet af tre timer.
Vi forudindstiller låsen til et fastsat tidspunkt -
- og går ned ad gangen til den store sal.
Hvad med de to vagter indenfor?
Det ved jeg ikke.
Vi kunne også tage sydindgangen. Der er kun en vagt i weekenden.
Døren har en elektronisk lås -
- med en magnetisk tråd, som udløses ved at åbne døren.
Forsinkelsen er tre sekunder, så hvis vi skynder os, -
- kan vi nå ind og sætte den tilbage, inden alarmen går.
Hvad med bevægelsesfølerne?
- Det havde jeg ikke regnet ud endnu. - Nej, det havde du nok ikke.
Jeg har et spørgsmål til jer.
Er I for alvor klar?
- Pas på. - Du ramte mig i ansigtet.
- Rolig. Tag brillerne på. - Sådan.
- Det må jeg nok sige. - Sikke en dejlig aften.
Se engang.
Perfekt. Det er godt. Det skal nok virke.
- Kommer ingen herop? - Nej, ingen andre har en nøgle.
Sådan.
Jeg går først. Når jeg kommer ned, følger den næste efter.
Bare rolig, når rebet er fastgjort, kan I ikke falde ned.
Men I skal passe på farten.
Venstre hånd er speederen, højre hånd er bremsen.
- Hvor har du lært det? - I marineinfanteriet.
Jeg var med i Grenada-invasionen. For et frit Grenada!
Brems, brems, brems!
Jeg er okay.
Er de her blomster vigtige?
Mine blomster? Åh nej.
Nej, det er de vel ikke.
- Hvem er den næste? - Roger, du er den næste.
- Jeg vil ikke. - Roger, du er nødt til det.
- Hvorfor skal jeg først? - Fordi jeg ikke vil.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg er bange.
- Jeg gør det ikke. - Jo.
- Se at komme i gang. - Han er på vej.
Det ser godt ud.
- Er du sikker? - Selvfølgelig.
Af sted, mester.
- Held og lykke, Roger. - Så er det nu.
- Er du okay, Roger? - Det ved jeg ikke.
Det ser godt ud. Det værste er overstået.
Venstre hånd er speederen, højre hånd er bremsen.
Min hånd glider. Faktisk begge to.
- Er du okay, Roger? - Det er utroligt. Jeg er i live.
Rose, jeg har tænkt over det, du sagde om at gå på pension -
- og flytte et andet sted hen.
Måske ville det ikke være så dumt.
Mener du det, Roger?
Det er vidunderligt, Roger.
Jeg vidste, du ville nå frem til, at Florida er stedet for os.
Strand og solskin.
Jeg tænkte nu på Danmark.
Danmark? Laver du sjov med mig?
Det er ikke så almindeligt, men jeg har hørt godt om det.
Er der strande i Danmark? Bliver der overhovedet varmt?
Ikke ligesom i Florida, men der er et par behagelige uger om året.
Jeg ved ikke noget om strande.
Det lyder som et skønt sted at trække sig tilbage.
Jeg kan ikke vente.
- Det ville være en afveksling. - Det ville det i hvert fald.
Ja...
DEN SKANDINAVISKE AVANTGARDES MESTERVÆRKER
- Hvor er Charles? - Han sagde, han ville komme.
Undskyld, jeg kommer for sent. Det var den forkerte bænk.
Vend dig om.
Vi må være ekstra forsigtige. Man ved ikke, hvem der kigger.
Jeg har en ny plan. Vi tager værkerne under flytningen.
- Men vil der ikke være vagter? - Vi er vagterne. Fortæl ham det.
Needlebaum søger frivillige vagtmænd.
Hvis vi melder os, får vi adgang til værkerne.
- Hvordan ved du det? - Jeg sneg mig ind på hans kontor.
Gjorde du?
- Jeg er imponeret, Roger. - Tak, Charlie.
Vi må videre.
Jeg holder jer underrettet.
- Øjeblik, George. - Hvad er der?
Hvad når de åbner kasserne i Danmark, og der mangler tre værker?
- Vend dig om. De ser os. - Hvem? Vi er i parken.
De herrer...
Må jeg spørge jer om noget? Styrer kommunisterne Grenada?
Jeg ved ikke så meget om Grenada. Gør de?
- Nej, og ved I hvorfor? - Fordi I invaderede landet?
Lige præcis. Operation Ildhu var topmålet af militær forberedelse.
Så når du spørger, hvad der vil ske i Danmark, bliver jeg fornærmet.
- Du negligerer min træning. - Det var ikke min mening.
Men hvad sker der, når der mangler tre værker?
Udmærket. Når I åbenbart skal have alt at vide...
Vi får lavet tre perfekte kopier.
Det er ikke det samme. Vi skulle jo have de ægte værker.
Nej, vi får de ægte værker, -
- men bytter kopierne ud med originalerne under flytningen.
Når de åbner kasserne i Danmark, aner de ikke uråd.
Charles, kan du tage dig af malerierne?
Ja, men hvad med din statue? Jeg er ikke billedhugger.
Jeg har arbejdet på noget et stykke tid. Den er snart klar.
Du har virkelig regnet den ud, George.
Operation Ildhu, mine herrer.
Operation Ildhu. Vi melder os til flytningen på fredag.
Jeg regner med at se jer.
- Det er virkelig flot, Charles. - Tak.
- Vil du gerne se dit? - Er det færdigt?
Næsten.
Kom med.
Hvad siger du?
Synes du ikke om det?
Jeg synes, det ligner ret godt. Måske med en ramme.
Det er helt forkert. Ansigtet og kroppen. Hun ligner en pære.
- Hvad snakker du om? Hun er tyk. - Det hedder frodig.
Håret skal være langt og bølgende.
Hvem med udstrålingen? Pigen har ingen udstråling.
Jeg kan kun male det, jeg ser, og sådan ser jeg det.
Kæben og hofterne, hvad er det?
- Jeg er ikke en kopimaskine. - Hun ligner en neandertaler.
Hun har en oldtidskæbe.
Jeg maler, hvad jeg føler, og sådan får hun mig til at føle.
- Hvorfor er dit så perfekt? - Fordi jeg har øvet mig meget.
I næsten 30 år. Og det er ikke perfekt.
Det er slet ikke perfekt. Der er en aura...
... som jeg ikke kan fange.
Jeg har forsøgt igen og igen, og jeg kan bare ikke...
Den slipper fra mig.
Roger, jeg...
... er ked af det.
Det er sikkert min kone.
Kan vi holde en pause?
- Det er George. - Det er Roger.
- Numret er kun til nødsituationer. - Det er en nødsituation.
- Charlie kunne ikke male maleriet. - Det er en afgørende del af planen.
- Uden det falder alt på gulvet. - Tro mig, det var rædselsfuldt.
- Hvordan så hans ud? - Alle tiders.
Jeg kender ikke andre malere.
Tag det roligt.
Mange unge kunstnere laver kopier for at tjene lidt penge.
Sådan begyndte nogle af de største kunstnere.
Og her er masser af sultne kunstnere, men det kommer til at koste.
- Hvor meget? - Det ved jeg ikke. Et par hundrede.
Det er mange penge.
Du er nødt til at gøre noget. Ellers...
Så ryger missionen i vasken.
Okay, George.
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Jeg beundrede dit arbejde.
- Det er godt. - Tak.
Hvordan ville du have det med at arbejde på bestilling?
Det er en gave til min kone. Det skal være nøjagtigt magen til.
Med signaturen det samme sted. Min kone går op i detaljer.
Det tror jeg gerne. Hvornår skal du bruge det?
Om fem dage. Vil du så gøre det?
Ja, for 1000 dollars.
- 500 nu og resten ved levering. - Det er dyrt.
Fint nok.
500.
Jeg har dem her.
Stille.
Afdeling tre bliver flyttet først.
Vi begynder med nordvæggen og bevæger os mod syd.
Museet er delt op i afdelinger, og hvert maleri har fået et nummer.
Hvert værk bliver anbragt i en kasse med farvekode og nummer.
Så bliver det krydset af på listen og dobbelttjekket med hovedlisten.
Resten af ugen vil gå med at sætte den nye udstilling op.
Kuratoren har skrevet noget...
Hej, Rose.
Der er du jo.
Jeg troede ikke, du var her, for jeg råbte, da jeg kom, -
- men du svarede ikke.
Der mangler 800 dollars.
Er vi blevet bestjålet?
Hvad med stereoanlægget? Er fjernsynet der stadig?
Vi er ikke blevet bestjålet. Det er det eneste, der mangler.
Jeg kom hjem og ville lave min ugentlige optælling.
- Du tæller dem hver måned. - Nej, jeg tæller dem hver uge.
Og i denne uge er der 800 dollars mindre end i sidste uge.
Mærkeligt. Jeg kigger efter, om anlægget er der.
Hvis du skulle bruge penge, kunne du have spurgt. Men at stjæle...
- Hvorfor skulle jeg tage dem? - Det vil jeg gerne vide.
Du spiller ikke, du går ikke på bar, du har ikke en anden.
- Hvordan ved du det? - Har du da en anden?
Nej da, men hvordan ved du, at jeg ikke spiller og drikker?
Måske drikker og spiller jeg.
Hvorfor skal jeg have skylden? Du anklager straks mig.
- Hvordan ved jeg, det ikke er dig? - Hvor vover du? Jeg er din kone!
- Du anklagede mig. - De penge var til os, sammen!
Skulle jeg stjæle fra min egen krukke?
Rose...
- Dit udyr! - Røse...
Undskyld!
Det var ikke min mening.
Min krukke...
Rose...
Hold nu op, Rose. Jeg kan ikke lide, når du er sur på mig.
Gå med dig, Roger.
Jeg indrømmer, at jeg tog pengene.
Jeg ville ikke sige noget, fordi...
Det skulle være en overraskelse, men nu tvinger du mig til det.
Jeg lytter.
Kan du huske den tur til Florida, vi har snakket om?
Ja.
Det skulle være en overraskelse, men jeg har bestilt en rejse.
Jeg skulle bruge pengene til depositummet.
- Skal vi til Florida? Hvornår? - Jeg tænkte på næste uge.
Har du husket vores bryllupsdag?
Du huskede det.
Jeg troede, du havde glemt det.
Jeg var i gang med det, men så blev det indviklet.
Hvordan?
Udstillingen skal flyttes i næste uge.
De har samlet et særligt vagthold, og jeg skal være med.
Det er en vigtig opgave, og det er ikke mig, der bestemmer.
- Så vi må udsætte Florida. - Så vi skal ikke til Florida?
Det ene øjeblik skal vi til Florida, og det næste skal vi ikke.
Jeg er ked af at skuffe dig.
Jeg ville ikke sige noget, for du ville blive så glad.
Men så opdagede du pengene. Jeg må have depositummet tilbage.
Så skal vi af sted, så skal vi ikke af sted.
Kom ind.
- De ville tale med mig. - Ja, kom indenfor, Roger.
Sid ned.
- Hej, Roger. - Hvad laver du her, Rose?
Din kone har fortalt mig, at I ville på en rejse i næste uge.
- Er det rigtigt? - Det skulle være en overraskelse.
Jeg forklarede netop mr. Needlebaum problemet.
Det er ikke obligatorisk at arbejde under flytningen, Roger.
- Du behøvede ikke melde dig. - Melde dig?
Jeg var ikke sikker på, hvad De mente med at melde sig.
Nogle gange betyder det, at det er obligatorisk.
Er det rigtigt? Jeg mente, at det var frivilligt.
Hvis I vil på ferie, finder jeg en anden.
Det er i orden.
Det er godt.
Hvor skal I så hen?
Roger tager mig med til Florida for at fejre vores bryllupsdag.
Din listige rad. Jeg vidste ikke, at du var så romantisk anlagt.
- Florida? Hvad er nu det? - Rose tror, vi skal af sted.
- Hvem er Rose? Din kone? Hvorfor? - Det sagde jeg, vi skulle.
- Vidste du det her? - Nej, jeg har lige hørt det.
Hvorfor skulle vi mødes?
Du kan ikke stikke af nu, Roger. Vi har planlagt det hele.
Sig til Needlebaum, at det var en fejl, og at du ikke skal ud at rejse.
- Sig, at du skal tilbage på listen. - Hvad med Rose?
- Hvordan går det? - Jeg skal ikke klage.
- Skal I være med til flytningen? - Ja.
Jeg var træt af at glo på det samme gamle lort.
Ja, det bliver en lettelse.
- Nå, men hav det, gutter. - Vi ses.
- Vi kan ikke gøre det uden dig. - Hvem har bukserne på hos jer?
- Hun vil ikke synes om det. - Kvinder reagerer på autoritet.
Måske benægter de det, men det gør de.
Reagerer din kone på det?
Det handler ikke om min kone. Vi taler om hans kone. Kom nu.
Opfør dig som en mand.
- Hvad er der med ham, Charlie? - Det ved jeg ikke.
Rose, sådan bliver det. Vi tager ikke af sted.
Sådan bliver det. Vil du skændes?
Sådan er det. Sådan bliver det.
Dermed basta.
Sådan.
Det har han gjort godt, Roger. Det ligner originalen på en prik.
Udstrålingen mangler, og hun ser ikke lige så ensom ud.
- Der mangler også noget på mit. - Det er klart i vores øjne.
Vi har stået foran de ægte værker i måneder, i årevis.
Vi har lært dem at kende på en helt anden måde.
Se på Bronzekrigeren. Følelsen af kraft.
Følelsen af magt. Mavemusklerne.
Men den kan ikke erstatte den originale.
Det er ikke vigtigt, hvad vi føler, -
- men om en eller anden i Danmark opdager, at de er falske.
- Gør vi det? - Vi gør det.
Klokken er 6.40, og du lytter til Boston Radio.
Det er syv grader og solskin...
- Er du ikke tidligt på den? - Det er en vigtig dag.
Hej, jeg troede, I var...
Bare glem det. Jeg er ved at blive skør.
Det er i orden. Tag det bare.
DEN ENSOMME PIGE
- Vi har den. - Forsigtig.
Sådan.
Phil, vil du gøre de sidste færdige for mig?
Jeg har været i gang hele dagen. Jeg trænger til en pause.
Selvfølgelig, Roger.
- Så er jeg her. - Hvor er jeg glad for at se dig.
George.
- Hvorfor tog det så lang tid? - Jeg kunne ikke slippe væk.
Jeg har købt den her til dig, hvis du skulle blive sulten.
Jeg er uddannet til at udstå strabadser.
- I Vietnam måtte vi sulte i dagevis. - Var du ikke i Grenada?
Nej, jeg...
- Hvad med malerierne? - De er lige her. Alt er i orden.
Lad os afprøve det igen.
Røde Drage kalder Blå Drage. Kom ind, Blå Drage.
Angående de kodenavne...
Hvis vi skal gøre det, så lad os gøre det ordentligt.
- Blå Drage kalder Røde Drage. - Forstået, Røde Drage.
Modtaget.
- Husk dem her. - Tak.
Held og lykke.
- Vi ses i morgen. - Roger.
Hvad?
- Vi ses i morgen. - Ja.
Sæt låget på, men stille. Stille!
- Kom ind, Røde Drage. - Hvad er der, Blå Drage?
Det er lige gået op for mig, at jeg ikke kan få dig op på vognen.
Den er for tung med dig i.
Det gik lige op for mig.
- Nu skal jeg. - Jeg klarer det.
Stille.
Vi har brug for hjælp.
Lige et øjeblik.
- Hvad nu, hvis vi prøver herhenne? - Så skal vi stå her.
- Hvad gør vi så? - Bare skub.
Sæt den ned.
- Jeg har gigt. - Det, vi skal gøre...
Vi skal bruge en løftestang.
Skub.
Bare skub.
Har I mere?
Det er en del af en særlig samling. De skulle pakkes ind for sig selv.
- Nu skal vi nok overtage. - Den er ret tung.
Pauly! Kom lige og hjælp mig.
Tag fat i den anden ende.
- Jeg kan godt hjælpe. - Nej, slap du bare af.
Den klarer mig og Pauly.
- Den er meget tung. - Hold da kæft!
Sæt den ned!
Hent palleløfteren.
- Hvad er der i den? - Det er en særlig samling.
Den skal nok klare det.
- Jeg kan hjælpe. - Nej!
Du kan sikkert godt løfte den, men det er vores arbejde.
- Jeg er altså ikke så gammel. - Nej, det sagde jeg heller ikke.
Mange tak.
- Stiller I den herinde? - Hvor ellers?
- Herinde? Derhenne et sted? - Ja, sammen med det andet.
Så er det i orden. Mange tak.
- Farvel. - Tak.
Derhenne.
SÆRLIG SAMLING
Det er Røde Drage. Sæt urene i gang. Jeg kommer ud nu.
Blå Drage, alt i orden.
Gule Drage, alt i orden.
Jeg begynder med Gule Drages.
"Ung pige med katte". C-9.
Den er her.
- Jeg har hende. - Godt.
- Hvordan ser hun ud? - Fint. Nu bytter jeg det ud.
Hvad med kattene? Ser de fine ud?
De ser fine ud. Hold så mund.
Undskyld, men vær forsigtig. Hun er meget skrøbelig.
Det var det første maleri. 7 minutter og 27 sekunder.
Så er det dig, Blå Drage.
- "Den ensomme pige". B-12. - B-12.
- Roger. - Hvad?
Hvad?
- "Den ensomme pige". B-12. - Det er forstået.
Der er gået 21 minutter. Der er 34 minutter til næste vagtrunde.
- Så er det "Bronzekrigeren". C-22. - C-22.
Røger. Jeg mener, det er forstået.
George!
Hvor er du, George?
Kom ind, George.
George!
Hvad foregår der? Hvorfor kalder du mig ikke Røde Drage?
Undskyld. Røde Drage, vi har en Kode Tre.
En Kode Tre? Nej, vagten skal først komme om 12 minutter.
Det ved jeg godt, men jeg kigger på ham.
- Det er helt sikkert Kode Tre. - Åh gud, hvor er han?
I Sektor Tre, i den nordlige gang. Skynd dig. Han er der lige straks.
- Hvad foregår der? - Vagten er kommet tidligt.
- Ham den store med håret? - Ham den nye.
George, han er i det nordøstlige galleri. Skynd dig.
Han er på vej.
Han går ind i elevatoren.
Hvor er du, George? Han er gået ud af elevatoren. Han er på vej.
Skynd dig.
Han er seks meter fra dig.
Gem dig, George.
Er du der, George?
George!
Ja, jeg er her. Alt i orden. Han så mig ikke.
Du godeste.
Det var det. Vi ses i morgen tidlig.
- Og Gule Drage? - Ja, George?
- Kom til tiden. - Bare rolig, George.
- Godnat, Roger. - Godnat, Charles.
Hej, Roger.
KUNSTTRANSPORT
Røde Drage, kom ind.
Hvad laver du, Blå Drage? Vi skulle jo ikke kommunikere.
- Det er for risikabelt. - Vi har et problem.
Jeg ved ikke, hvilken kasse du er i. De har taget listen, og de er ens.
Bare rolig, Blå Drage.
Det så jeg godt i går. Hvor befinder du dig?
I den nordlige ende af lagret. Jeg kigger på kasserne nu.
Jeg står mod nord. Du kigger lige på mig.
Der er to rækker med fire kasser i hver.
Jeg står i den første række. Den tredje kasse fra venstre.
Forstået.
Ikke heste. Du fredsens.
- Kan du klare det? - Ja.
- Barlow, hvad er det? - Den særlige samling.
Varevogn tre, Barlow.
Åh nej. Hyp hyp.
Mr. Barlow! Skulle du ikke være på ferie?
Det blev lavet om.
- Har du brug for hjælp? - Nej, ellers tak.
Carlos, giv lige en hånd her. Vi klarer det, mr. Barlow.
Jeg klarer det. Vi ses, Donny.
- Hold skruen i vandet. - Det kan du lige tro.
- Hvorfor tog det så lang tid? - Det var trafikken.
- Kan vi ikke få noget hjælp? - Nej, vi må klare det selv.
Vi skal bare skubbe. På tre. En, to, tre, skub.
Lad os komme væk.
- Renoir kan godt lide at køre i bil. - Kør efter dem.
Vi beklager bumperiet, men vi skulle have dig ind i varevognen.
- Er det dig, Blå Drage? - Det er mig.
- Gule Drage er her også. - Hej, Røde Drage.
Drop kodenavnene. Vi klarede det. De fik det hele i hovedet igen.
Jeg er stolt af at have gjort tjeneste med jer. Semper Fi.
- Det føles nu godt, ikke? - Jo, det gør det virkelig.
- Nu kan du godt komme ud. - Jeg er ude.
Hvad?
Se!
Gutter! Få mig ud herfra.
Få mig ud herfra, gutter!
- Hvor skal I hen? - Du godeste.
- I må ikke forlade mig! - Ned i kassen, George.
Ned i kassen igen.
Hvordan kunne det ske? Jeg troede, vi havde styr på det.
George, da du sagde den tredje kasse fra venstre...
- Til venstre for dig eller mig? - For mig!
Hvad ellers? Det er en katastrofe!
Vi har ikke en slagplan!
- Du må ikke gå i panik. - Det er soldatens værste mareridt.
- Kaos! - Vi skal nok få dig ud.
- Vi er bare nødt til at gøre holdt. - Holdt?
- Hjemme hos mig. - Hvad snakker du om?
Jeg er bag fjendens linjer.
- Jeg kan ikke klare tortur. - Beklager, det tager kun et øjeblik.
Hold ham med selskab. Sørg for, han ikke går i panik.
- Jeg tror, han er gået i panik. - Sørg for, han bliver i kassen.
- Det er mig, Charles. - Hvor er Roger?
Han skulle hente sin kone.
Hvad har hans kone med det at gøre? Jeg sagde, han skulle mande sig op.
Rose? Hvor er du, Rose?
Jeg er i soveværelset. Hvor ellers? Jeg hader, når du kommer for sent.
- Har du ikke pakket endnu? - Du kommer for sent.
Jeg blev forsinket. Vi skal af sted. Se at få pakket færdig.
- Lige et øjeblik. - Er det det hele?
- Du må ikke lyne endnu. - Jeg lyner!
Hvad foregår der? Du gør mig nervøs.
- Hvorfor opfører du dig sådan? - Hvordan? Jeg vil gerne af sted.
- Hvordan kommer vi i lufthavnen? - En ven kører os.
- Hvilken ven? - En kollega.
Han har en varevogn. Det er indviklet.
Han venter, så skal vi komme af sted?
- Du opfører dig meget mærkeligt. - Nej, jeg gør ej. Kom nu.
Vent, Roger.
Hvad er der?
- Sig "strand". - Tag så det billede!
- Ja ja. - Har du planlagt en overraskelse?
Ja, det kan man godt sige. Lad os komme af sted.
Øjeblik, Roger.
Vil du virkelig tage til Florida i det tøj?
Jeg er ikke gået i panik. Måske en lille smule.
- Vi skal nok få dig ud, George. - Hvad ville du gøre?
Jeg må tænke som dig. Hvad ville du gøre?
I må få mig ud!
- Jeg må løbe, George. - Nej, Charles!
Jeg kommer nu, Roger.
Forsigtig, Roger.
- Roger! - Alt er i orden.
Charles, det er min kone Røse.
Goddag. Dejligt at møde dig.
Roger sagde, at du ville køre os i lufthavnen.
- Det er pænt af dig. - Jeg tror...
Du skal ikke forklare noget. Roger har en overraskelse.
- Du skal ikke ødelægge det. - Nej.
- Sømmet i bund, Charles. - Ja.
- Hvorfor standser vi her? - Vi skal aflevere en kasse.
Og vi skal hente George. En ven, jeg har lovet at hente.
- Hvem er alle de venner? - Jeg kommer straks.
Vi skal nå et fly.
- Er det en del af overraskelsen? - På en måde.
Jeg har aldrig hørt om George. Efter 32 år har han pludselig venner.
- Kender du George? - Ja. Jeg mener... ja.
Han er en ven, som Roger lige sagde. Han er en flink fyr.
Lidt anspændt, men hvem er ikke det?
Kan I to enes?
Vi når ikke flyet!
Det skal nok gå. Vi har masser af tid.
Vi når ikke flyet.
- George, er det dig? - Ja, det er mig!
Få mig ud, Roger! Mine ben sover.
- Okay, George. - Få mig ud!
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Ja, det kan du faktisk.
Jeg skal have den kasse ud i den varevogn med det samme.
- Og hvem er du? - Jeg er sikkerhedsvagt på museet.
Nogle værker skulle ikke have været sendt med, og jeg skal ordne det.
- Har du nogle papirer med? - Det sagde de ikke noget om.
Så får du ingen kasse. Sådan er det.
Måske kan vi snakke om det. Jeg skulle hente den kasse.
Jeg havde en kat, da jeg var lille. En hvid kat.
Hun hed Snuske.
Han hedder Renoir. Ligesom maleren.
- Roger elsker malerier. - Det ved jeg.
Det er for meget.
Roger!
Roger! Hvad laver du?
Hvad laver du? Du skulle vente i varevognen.
Klokken er 10.20. Vi skal af sted nu.
Hvor er din ven George?
- Er du George? - Hvem er George?
Jeg har styr på det, Rose. Må jeg lige få et øjeblik mere?
Jeg elsker overraskelser. Jeg er rørt, men vi skal af sted.
- Jeg kan ikke køre uden kassen. - Du får den ikke.
Jeg ved, hvor meget rejsen betyder, og at jeg har opført mig mærkeligt, -
- men vi skal nok nå flyet, hvis du bare vil vente i varevognen.
- Roger. - Vi skal til Florida.
Vi skal nok nå flyet.
Nu skal du høre. Det er min kone Rose.
Vi skal flyve til Florida for at fejre vores bryllupsdag.
Men jeg kan ikke tage af sted, før kassen er i varevognen.
Er du gift, Leo?
Så ved du, hvad jeg mener. Kom nu. Jeg arbejder for museet.
Det er min skøre kone.
Hvorfor drejer vi af her?
Er det en genvej? Vi når det aldrig.
- Hold ind her. - Hvorfor holder vi her?
Hold ud, George. Du er næsten fri.
- Hold ud, George. - Hvad laver du?
Så er jeg endelig fri!
Hvorfor er du nøgen?
- Hej. - Roger, er det overraskelsen?
Kig væk.
- Det er vores ven George. - Du må være Rose.
Skal du med til Florida?
Vi klarede det! Tænk, at vi klarede det!
Vi klarede det!
Velkommen til Miami, Florida.
Temperaturen er 30 grader.
Roger!
Roger...
Lige et øjeblik. Bliv stående sådan.
Bliv stående hvordan?
Har du det godt?
Er alt i orden, Roger?
Åh, Roger.
- George, Roger er her. - Velkommen hjem, Roger.
Vi har forbedret det. De fortjente nogle mere passende omgivelser.
Så er hun din, Roger.
- Jeg tager dem her på hos dig. - Fint nok.
Hvad fanden...
Godt.
- George? - Ja?
Vi klarede det godt.
Roger.
- Vi klarede det godt. - Ja, vi gjorde.
Vi ses i morgen.
I MELLEMTIDEN I DANMARK...
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2009